Как изглежда? - Съвсем тихо.
Първото трябва да повредим хеликоптера.
Може да се опитат да отлетят с Карнаби на борда.
Може да го уредим.
Ехо?
Вие ли сте пилотът? - Да.
Комендантът ви вика на телефона.
Той е в радиозалата вляво, зад ъгъла.
Имате ли цигари, лейтенант? - Да, разбира се.
Бая студено, нали? - Да.
Бърза работа.
Страхът дава криле, както се казва.
Какво ще правим сега? - Ще видим как я кара Картрайт Джоунс.
Правите нещата много трудни, хер генерал.
Наистина много трудни. - Няма никакви трудности, майоре.
Ген. Розмайер не е забравил, че Германия е подписала...
конвенцията от Хага.
Не съм забравил, но ръцете ми са вързани.
Имам заповеди от Берлин.
Може да кажете на Берлин всичко, което те имат право да знаят.
Аз съм ген. Джордж Карнаби от американската армия, РА 123-025-3964.
Един от главните координатори в планирането на втория фронт.
Какъв втори фронт е това?
Генерале, направих всичко възможно.
Опитах се да спра Гестапо.
Убедил съм главното командване, че случайното ви залавяне...
ще принуди съюзниците да променят плановете си...
но това май не е достатъчно.
За последен път питам, ще ни дадете ли информация?
Аз съм ген. Джордж Карнаби от американската армия.
Нещата са във вашите ръце, Крамер.
Генерале, имаме лекарства, с които можете да проговорите.
Не желаем да ги използваме, но... - Скополамин.
И докъде ще стигнете, полковник? - Имаме и други лекарства.
Лейтенантът тук е обучена медицинска сестра.
Извинете.
И са тези, за които си мислим? Много добре.
Да, качете ги тук.
Имате ли някаква информация за другите двама?
Дръжте ме в течение.
Доста интересна компанийка идва, генерале.
Лекарствата май няма да трябват.
Не мислите ли, че е време да действаме?
Всеки момент. Само търпение.
Момент.
Фройлайн!
Безпокоя ли ви?
Не. Тамън излизам. - Аха, значи тъкмо навреме.
Искате да ме видите ли, майоре? - Естествено.
За какво?
Ами, така.
Просто искам да ви видя. Нали това не е престъпление?
Тук много рядко може да се види толкова красиво момиче.
Мога да ви покажа малко баварска гостоприемност.
Долу съм подредил стая...
която е превърната в най-прекрасното кафене.
Но аз трябва да се видя със секретарката на полковника.
Тя може да почака малко. Имаме за много неща да си приказваме.
Например за? - За Дюселдорф.
Бях там студент доста време, от 1929 до 1933 година.
За ваше здраве, господа.
Не пиете, генерале.
Разбираемо е.
Когато на вашите спасители поникнат крилца и те отлетят нагоре...
А обратното пътуване, господа?
Как е организирано? - През Швейцария.
След това би било съвсем лесно да се върне в Лондон.
Гумена лодка през Рейн и после малко пеша.
Ще си бъдете в Белия дом...
докладвайки за прехвърлянето на генерала в Берлин преди още да разберете.
В Лондон ли? Луд ли сте?! Не и докато Смит и Шейфър са живи.
За какви ни взимате?
Също ще докладвате за нещастната смърт на майор Смит.
Мъртъв ли е? - Не сме сигурни.
Трябва да се появи всеки момент. - Закъсняваме.
Спомнете си за важното събитие. - Да.
Мисля, че положението се промени драстично
за вас и ще ни дадете необходимата информация.
Нищо не се е променило, полковник.
За най-голямо нещастие.
Само хабите хубавия скополамин. Никой да не мърда!
Не, не ви съветвам, полковник.
Радвам се да ви видя всички тук, как си пиете на спокойствие.
Извинявам се за прекъсването.
Лейтенант, пуснете оръжието.
Какво? - Остави оръжието и седни!
Какво говориш, по дяволите? - Седни!
Майоре, ако доживея до 100... - Не правете нищо, лейтенант.
На вашия език, вие сте балама...
прекрасен второкласен тъпак...
Моля за обяснение. - Друг път, полковник.
Искам да кажа, че скополаминът ще даде малък ефект върху нашия приятел
защото той не е ген. Карнаби, а просто Картрайт Джоунс...
американски актьор, представяйки се за ген. Карнаби.
Кой сте вие? - Просто минавам, както казвате вие.
Впрочем, лекарството ще подейства повече
на приятелите ни на края на масата. Те са истинските врагове.
Не го слушайте, генерале, блъфира! - Тихо!
Разрешете да се представя. Майор Йохан Шмит.
Армейско разузнаване на СС, Щутгарт.
Може ли да го докажете? - Разбира се, полковник.
Преди това се чудя дали няма да извикате някого от охраната.
Не говоря фантасмагории и не си държа погледа върху тези хора едновременно.
Странно.
Доколкото помня...
катедралата беше от другата страна на площада.
Може и да бъркам. Беше отдавна.
Не, майоре. Може и аз да греша.
Не съм била в Дюселдорф от три години.
Лесно е да се забрави. - Да, много лесно е.
Фройлайн, струва те ми се малко объркана.
Има ли нещо? - Не, няма нищо.
Малко ме боли главата. Днес много пътувах.
Да, разбира се. И аз съм тук...
Приказвам разни глупости за неща като Дюселдорф.
Ще ми простите ли? - Разбира се.
Благодаря. Ето какво ще ви кажа.
Ще пийнем по още един шнапс и ще ви изпратя до покоите ви.
Благодаря. - Фройлайн!
След като сме се настанили удобно, първото нещо...
е да разберем кой е всеки от нас и какво прави тук.
Така, първо лейтенантът.
Той е наемен убиец...
от американското разузнаване, известно като ОСС.
Задачата му е да ви убие вас, полк. Крамер и ген. Розмайер.
Задачата на ген. Карнаби е двойна:
Първо, да ви заблуди...
като ви даде грешни планове за втория фронт...
и второ - да даде на британците
идеалното оправдание да изпрати отряд за спасяването му.
Това ни води до тримата ни приятели тук...
и най-умната част от британската операция.
Те са сътрудници на МИ6. - Лъжа!
Нека довърши!
Задачата им е да проникнат в германското главно командване...
вместо истинските Томас, Бъркли и Кристиансен...
които работят за нас в Лондон
и бяха разкрити и заловени от британците преди около месец.
Пак лъжа. Не може да докаже нищо.
Не мога ли?
Нещо да отречете, лейтенант?
Сега, ген. Карнаби, може би
ни дадете истинското си име, чин и личен номер.
Картрайт Джоунс, ефрейтор от американската армия...
РА 123-025-3964.
Благодаря ви.
Като заменят успешно нашите хора с тези трима британски агенти...
каква е следващата част от плана?
Да проникнат в германското главно командване.
Как? Просто.
Инсценират въздушна катастрофа с фалшив генерал на борда...
изпращат специални агенти за спасяването му...
като са сигурни в провала им...
и се надяват, че тези хора ще бъдат отведени в Берлин...
където те ще бъдат в сърцето на Вермахта.
А вие, майор Шмидт, какви бяха заповедите към вас?
Да ги преведа и сам да се измъкна през Швейцария.
Невероятно! - Да.
Но много просто за британците.
Ще трябва да ни дадете доказателства. - Разбира се, генерале.
Доказателството е в три части. Първо, ако не съм този, който казвам
какво правя тук? На какво мога да се надявам?
Да спасявам измамник, да разобличавам трима шпиони. Дали?
Срещу същите хора, за които се предполага да работя.
Нищо не мога да спечеля.
Ако тези хора са това, което казват...
те ще знаят имената на най-добрите агенти на Белия дом.
Да. - Защо не ги попитате?
Трябва да знаят името на този, който ги е пратил.
Всички работим чрез свръзки!
Не е необходимо за нас да знаем откъде идват заповедите ни.
Значи трябва да сме заедно, но защо аз го знам, а вие не.
Второ, полковник, ние имате...
един от най-мощните радиопредаватели в Европа.
Обадете се през телефона
в щаба на фелдмаршал Кеселринг в Италия...
и поискайте шефа на разузнаването му, майор Вилхелм Вилнер.
Полк. Крамер се обажда от Шлос Адлер в Бавария.
Казва, че е много спешно.
Майор Вилнер слуша.
Да, полковник.
Може ли да го опишете? - Няма нужда.
Кажете му да си покаже дясната ръка.
Може ли да видя дясната ви ръка? - Разбира се.
Има два успоредни белега, на около 3 см разстояние.
Белезите ги има.
Попитайте го как ги е получил.
Как ги получихме? - По рождение са.
Казва, че са му по рождение. - Така е. Кажете му, че е предател.
Кажете му, че е ренегат.
Това е Шмидт, няма съмнение.
Благодаря ви, майоре. - Благодаря ви, полковник.
Лека нощ.
Дай ми водата.
Както знаете, истинските Томас, Кристиансен и Бъркли
докато работеха за британското контраразузнаване...
отговаряха за мрежата агенти извън Британия.
Сега, ако тези хора наистина са такива...
би било резонно
да очакваме, че ще могат да дадат списък на тези агенти.
После може да сравните техните списъци с основния,
който имам в този тефтер. - Има нещо сбъркано, полковник.
Не се съмнявам кой е Шмидт, но има някаква грешка.
Да. Ние сме тези, които са я направили.
Фройлайн, бихте ли ни донесли малко моливи и тефтери...
и скоро ще разберем кой говори истината.
Лека нощ, Мария. Вие сте най-чаровното момиче.
Лека нощ и благодаря.
Трябва да се опознаем малко по-добре.
Лека нощ.
Всеки от тях ще свърши работа.
Сега ги сравнете с моя оригинал.
Стража!
Стойте на място, господа.
Отпуснете се.
Второкласен тъпак, а?
Това можах да измисля в момента.
Благодаря, стана по-зле. - Съжалявам.
Впрочем, дано не са изпуснали нещо.
Това ли искахте? Тези тефтери ли? - Хубави имена и адреси.
А тези хора?
Кои трябва да са?
И аз се чудя. Бяха под подозрение от известно време.
Изтичаше секретна информация, а постъпваше безполезна.
Отне ни няколко седмици да разкрием службата, контролирана от тях.
Не можехме да докажем и дори и да можехме
практически ни трябваха имената на техните свръзки.
Тези имена и адреси. Затова измислихме този план.
А майор Вилнер?
Искрено вярва, че съм един от най- добрите агенти в Италия.
Подавах му безполезна, фалшива и стара информация няколко години.
Хайде, генерале... - Стойте по местата си!
Съветвам всички да не мърдат.
Пуснете оръжието, майоре.
И вие също, лейтенант.
Към камината.
Слава богу, че сте тук. Почти се...
Седнете, полковник!
Всички да останат където са...
докато разбера какво точно става тук.
Разбира се, че виждате какво... - Седнете, полковник!
Съвсем е просто, майоре. Лейтенантът и аз...
току-що разкрихме заговор срещу фюрера.
Абсурдно! - Генерале!
Седнете.
Всички тези хора са замесени в конспирация срещу Третия райх.
Тук, в джоба си, имам имената на всички конспиратори.
Точно преди да ни прекъснете, щяхме да арестуваме тая групичка.
Списъкът в джоба му е на германски агенти в Британия!
Не очаквам да ми повярвате, майоре.
Но сигурно ще повярвате на тези имена, ако разрешите да ви ги покажа.
Да ги видя.
Внимателно, майоре!
Много бавно.
Донесете ми ги.
Донесете ми ги!
Ставайте! Отидете там!
Горе ръцете!
Джоунс, намери нещо да ги вържем. Мери, донеси куфара насам.
Какво ще правим с тия тримата? - Ще ги вземем с нас.
Закъсня.
Един ден изобщо няма да дойда. - Пази онези тримата.
Лейтенант, през следващите 15 минути
трябва да създадем доста суматоха, за да се отървем живи.
Леле, този път много ме объркахте, както никой друг.
Погребът е тук. Ако го взривим, ще си помислят, че ги е нападнала дивизия.
На другия край на замъка е радиозалата.
Ще взема другите и ще се срещнем там. Вземи картата.
Мери, тръгваме.
Нека бъда пределно ясен.
Ако някой от вас гъкне, ще убия всички. Ясно?
Джоунс, вземи пистолета на майора. Тръгвайте.
Тръгвайте!
Насам.
Чакай, назад. Мери, влизай там.
Спокойно.
Здрасти.
Влизайте.
Вътре, бързо.
Може да ни потрябва.
"Ятаган" вика "Хлапак".
Имаме си компания.
"Ятаган" вика "Хлапак".
Изведи останалите оттук и докладвай на коменданта.
"Хлапак" вика "Ятаган". Край.
Всичко е готово. Трябва ни транспорт, ясно?
Край. - Разбрано.
Имате ли го? Край.
Имаме го целия. Край.
Всички грехове опростени.
Проклятие.
Изведи Томас. Бързо.
Сега!
Излизай. Спускай се.
Хващай се!
Гранати!
Излизайте! Навън!
Добре.
Лейтенант, вземете въжето.
Назад!
Добре, надясно.
Бързо, движение.
Проклятие. Мамка му.
Мърдайте!
Добре. Развържи ги.
Сложете тия шуби, ако не искате да умрете от студ. Бързо!
Джоунс, изведи ги. Мери!
Пази ги. Давай.
Вратите на коридора са залостени. - Виж с кой лост се управлява лифтът.
Има бутон "стоп" и "старт". - Виж дали можеш да пуснеш мотора.
Не е зле, нали? - Да, добре.
Спусни надолу, ще се качим на покрива и после ще върнеш назад.
Мери, доведи ги насам. - Тръгвайте.
Заобиколи въжето и се спусни долу.
Спускай се!
Внимавай!
Хванахме го, Смит! Слушай сега.
Ще направим сделка с теб.
Ще ни спуснеш с кабинката, а ние няма да убием Шейфър.
Покажете го, за да видя, че е още жив.
Показвам го!
Влез в кабинката.
Дай ми това.
По дяволите!
Нагоре. Хвани го!
Помогни ми. Не!
Помогни ми!
Моля те.
Къде е майорът? - Върху кабинката.
Джоунс, раницата.
Да вървим.
Сложи бомбите на 3,5 минути закъснение.
Готов ли си вече? - Вече.
Всичко е заредено.
Давай!
25 минути. Ще успеем ли? - Да.
Ние наближаваме, а те ще успеят ли? - Господ знае.
Всички на пода.
Спешно. Дайте ми летището в Оберхаузен веднага.
Имаме си компания. - Да, виждам ги в огледалото.
Колко има до зарядите? - Зад следващия завой са.
Летището в Оберхаузен?
Дайте ми коменданта.
Пригответе се.
Зареди останалите и се махай оттук.
Стой!
Кулата на летище Оберхаузен?
Кулата на летище Оберхаузен е. Край.
Имам сериозни проблеми. Разрешение за аварийно кацане. Край.
Обозначете се. Край.
Лейтенант Улрих.
3-а транспортна ескадрила от нощните навигационни упражнения.
Единият двигател отказа. Губя височина. Край.
Чисто е за незабавно приземяване.
Насочвам се. Край.
Изтребителен отряд 126 от летище Оберхаузен. Край.
Унищожете контролната кула.
Залегнете.
Баркли ли написа тези имена? - Да, сър.
Тед Бъркли. Не мога да повярвам.
И Томас, и Кристиансен...
И тримата ли?
Господи, невероятно е. - Да, напълно.
Но не е невероятно като едно име, което липсва в този списък.
Кое име, майоре?
Имам го тук в този тефтер, в джоба ми...
По-рано тази вечер го показах на полк. Крамер.
Той се съгласи с мен, че това е най-добрият германски агент в Англия.
Това е вашето име, полковник. Не се правете на учуден.
Със сигурност сте го очаквали.
Иначе защо ще сте тук да ни посрещнете?
В случай, че ви разкрият?
Продължавай.
Недооценихте адм. Роланд.
Той подозираше вас и останалите от известно време.
Той ни изтегли с Мери от Италия, защото бяхме единствените...
в тази служба, на които вярваше като на себе си.
Той ви помоли да изберете водач за тази експедиция.
Вие ме избрахте, защото знаехте от германското разузнаване...
че бях двоен агент.
Адм. Роланд не го знаеше това.
Но за вас аз бях идеалният избор.
Сега вече гадаете, Смит. - Не гадая, полковник.
Насочването на оръжието към мен е достатъчно доказателство.
Насочили сте го към мен, нали?
Продължавай.
Мери беше включена в мисията без ваше знание, защото имах нужда от нея,
за да вляза в замъка. Американският лейтенант
нямаше възможност за връзки с МИ6
и беше единственият, на който можех да се доверя.
Не бях дори сигурен за Харод и Макферсън,
докато не бяха убити от другите.
Увлекателно. Много увлекателно.
Може би дори истина.
Дързък на моменти... - Свършен сте, полковник.
Пропускате нещо, нали? - Изобщо не.
Адм. Роланд ви качи лично на самолета, нали?
И направи всичко възможно да държите това оръжие, нали?
Той се застрахова, като махна ударника преди началото на мисията.
Оставете го долу, полковник.
Не бързайте, лейтенант. Не трябваше да мамим палача.
Сега какво, майоре?
Ще бъдете съден за измяна.
Публичен процес би бил неудобен.
Болезнен, не само за мен...
ами и за британското разузнаване, и адм. Роланд.
Сигурно не толкова болезнено като дълго спускане по въже.
Май не са ми останали други карти, нали?
Не, полковник, нямате.
Имам ли друга възможност? - Ако я искате.
Благодаря.
Ще задържа тези тефтери.
Това ли беше, майоре?
Да, това беше, лейтенант.
Ще ми направите ли услуга?
Другия път, като имате такива грижи, нека си останат изцяло британски.
Ще се опитам, лейтенант.
Превод: BEST RIPPER
Субтитри и редакция: BEST RIPPER